詩
![詩](https://centrulstring.ro/wp-content/uploads/2023/10/2014-09-21-14.50.42.jpg)
Cele 10 poeme prezentate aici fac parte din volumul アバターの住居 (Editura TORNADA, 2014) Părți importante din acest volum vin din trecutul meu literar. Am încercat într-o vreme să-mi public poemele în volume. Cu toate că erau apreciate, chiar elogiate — și dau aici ca exemplu practica profesoarei universitare Marioara GODEANU, una dintre cele mai importante cercetătoare din domeniul biologiei de la noi din țară, care își începea și sfârșea cursurile cu poemele mele — nu am reușit înainte de 1989. Tot ce am putut să fac a fost să public o serie de plachete în revista Luceafărul (începând cu anul 1983), grație fratelui meu de suflet, poetul și maestrul Cezar IVĂNESCU și a creației sale, Cenaclul Numele Poetului, a cărui membră am fost.
De ce s-a întâmplat acest lucru?
Pentru că eu nu scriam poezie ,,pentru țară și regim,” după spusele unor redactori. Revoluția din 1989 m-a găsit cu volumul de poezii トルネードゲーム gata. Aveam recomandări de la secretarul Cenaclului literar ,,George Călinescu” al Academiei Române, scriitorul Ion Potopin, către editura Cartea Românească, de la secretarul Uniunii Scriitorilor, Ion Hobana, iar editura Albatros se pregătea să scoată o antologie SF în care urma să publice o parte din volumul meu. Unul dintre redactorii de acolo îmi spunea că poezia mea este aparte, că nu seamănă cu nici un alt stil de poezie și că singura soluție ar fi să accept să public sub sigla SF.
Este adevărat că eu înființasem în anul 1987, în Institutul Politehnic București, Cenaclul StrING, în care activa un grup de dialog filozofic, ştiinţific şi literar cu tendințe SF. Dorinţa de a crea un ideal din „cunoaştere” şi de a încerca „o renaştere culturală” a constituit pentru grup sensul înfiinţării cenaclului, pe care l-am numit StrING după „Teoria stringurilor” (teoria corzilor), fiind noi fascinaţi de posibilităţile acestei teorii de a considera că Universul ar avea zece sau douăzeci şi şase de dimensiuni şi că „totul” ar fi „vibraţie” . În cadrul secţiei literare a cenaclului se citeau şi se criticau lucrările create de „stringişti”, multe dintre ele elaborate sub impresia întâlnirilor ştiinţifice anterioare. Printre participanţii obişnuiţi se găseau scriitorii Ion Hobana, Romulus Bărbulescu şi George Anania, Mihai Grămescu, profesorul Dolphi Drimer, fizicianul Mircea Rusu, cercetătorul Florin Munteanu, studenţi de la filologie sau de la alte facultăţi bucureştene.
Revoluţia a găsit cenaclul punându-şi problema publicării lucrărilor sale, drept care, în vara lui 1990, am reuşit să tipăresc primul număr al revistei STRING — revistă de ştiinţă prospectivă şi science-fiction, care până în anul 2000 a ajuns la numărul douăzeci. Toată această activitate, împreună cu participările mele la întâlnirile Grupului de studii interdisciplinare al Comitetului Român pentru Istoria şi Filozofia Ştiinţei şi Tehnicii (CRIFST) al Academiei Române, condus de academicianul Mihai Drăgănescu, cu experiențele și discuțiile cu Marioara Godeanu sau cu mulți alți oameni de știință, scriitori sau filosofi, au reprezentat izvoarele poeziei mele.
Am debutat la invitația scriitorului Adrian Rogoz, pe 22 martie 1987, într-o ședință a Cenaclului Uniunii Scriitorilor și tot în aceiași primăvară am obținut și un premiu literar în cadrul Festivalului LUCIAN BLAGA, organizat în orașul Sebeș. În toamna aceluiași an, la Consfătuirea națională a cenaclurilor de anticipație, Craiova, am obținut premiul pentru poezie acordat de Uniunea Scriitorilor și revista Ramuri și mențiune pentru artă plastică. Dar marele câștig al participării mele la această consfătuire a fost întâlnirea cu scriitorul Victor Kernbach, unul dintre cei mai fascinanți oameni pe care i-am cunoscut în viața mea și împreună cu care hotărâsem să-l vizităm pe Constantin NOICA. Acest lucru nu s-a mai întâmplat… în ziua în care ar fi trebuit să plecăm spre Sibiu, 4 decembrie 1987, Noica a plecat la Universul Etern.
După revoluție, am publicat o carte de poezie în limba engleză, Căderea în formă (1993), și mai multe plachete în franceză și germană (1992). Am publicat în String, Quasar, Eucronia etc. Acum avem site-uri: Agonia, Centrul String, Facebook… Am publicat două volume de poezie: アバターの住居 (Editura TORNADA, 2014) și 趣味 (Editura TORNADA, 2015). Pregătesc volumul ペルセポネと手を取り合って。
主要な
Curge dintr-un ochi gigantic,
lacrima de început,
幽霊のような宇宙が横たわっている
stins în transparenţă,
球形が落ちる
デザインされた空間を通して
地獄のような思考の
a pătrunderii în esenţă.
脱コンクリート化します
Eram dincolo de închipuire.
新しいフォーム
sub iluminarea aceluiaşi spectru,
ne adunau unul în celălalt.
置き忘れてしまいました
adevărul de până atunci;
コンクリートはもう私たちに残らない
そして次元は消滅する
lăsându-ne Cutreietorii veşniciei.
重荷
Eram sclavii armoniei nevăzute.
光をまとう
căram în litiere de aur,
oglinda cu nesfârşite fete,
cunoaşterea tuturor luminilor,
şi golul trecerii dintr-o parte în alta.
重荷が私たちにのしかかっていた
peste marginea timpului.
赦免
„Un filozof a spus astfel: cuget, deci exist.
Motto:
Rezultă din asta că exist, de vreme ce cuget?
Filozoful habar n-avea prin urmare ce e viața și ce e neviața.
Pot să spun: cuget deci nu exist. Sau altfel: exist nu exist, eu tot cuget.”
ヴィクター・カーンバック (Vacanţele secrete)
Ştiam că eşti pe acest câmp înflorit de ochiul tău,
demon întors din podișul misterelor,
時の流れに浸って
asemeni unui fulger într-o mare de plasmă.
あなたが形を超えて存在することを知っていました
波の束の中で
スペクトルのアレチネズミによって魔法のように照らされる
aruncat peste fiinţa lumii abstractă, atrăgătoare, înrobitoare.
Ştiam co să te întâlnesc odată cu mitul călătorului,
eu, trecătoarea prin formă,
prin spaţiile, lumina dintotdeauna
a această deveniri continue colorate și triste.
荒涼とした佇まいの向こうに君の存在をずっと知ってた
prin care călătoream singură,
aidoma luminii, revărsate peste tot ce poate fi,
peste tot ce a fost, peste tot ce este.
同時に消える
ほぼ透明
選ばれた光の下で
私たちはお互いに縛られて通り過ぎました
cu nesfârşite fire.
目が私たちに向けられた
cutreierau cosmosul cărnii.
部外者への憎しみ
ここには届かなかった
iar liniştea era deplină.
Sângele nostru,
クロロフィルが赤くなった
purta seva pământului prin noi,
Cutreierătorii Spaţiului.
Veşniciile ne cereau.
Am fi vrut să zăbovim,
am fi vrut să lăsăm o urmă.
Veşniciile ne cereau.
Măcar să plecăm împreună.
知識を試してみた
Erai dincolo de verdele transparent.
Mi-am trecut ochii prin cerc și te-am întâlnit.
Gata să nu te cunosc cu acest trup.
Târziu am ştiut că eşti tu.
Bogăţiile erau la noi pe din două.
この間にも在庫を確認する必要がありました
私たちは分けて研究するという使命を持っていました
人口の形で
această zonă.
私たちには魅力が与えられていた
でも時間が間違っていた
cu foarte putin,
私たちが会ったと思って
undeva în trecut.
理解
クレースコアモニター
te găsim într-o parte a planetei.
あなたの口を通して
塵は反重力になりつつあった
肺に押されて
spre aerul ars de elemente necunoscute.
私はあなたを見つけました
chiar dacă-mi pierdusem ochii în valea secată.
Spaţiul pur nu permite o întâlnire oricând.
私の考えもあなたの考えも
彼らはボロボロの絨毯になりつつあった
peste puntea din valea secată.
Aurii, sclipirile
この会議を明るくし、
もし私たちがタイトだったら
materia în pasi,
私たちは大変な足取りになっていただろう
織られたカーペットの上に
私たちの思いと
aşternut peste puntea din valea secată.
このゲームの下で
Aerul era prea puțin pentru noi.
私たちが捕まった罰
nu fusese dată pe viaţă.
恩赦書類が書けなかった
nervii mâinilor ar fi murit,
このゲームでは
se topeau şi trupurile noastre.
会議は行われませんでした
侵入できた場所で
fără trupuri.
Contopirea noastră va fi triumfală.
永遠に他人に混じって
vom putea fi împreună.
Am fi vrut dimensiunea aici,
în timpul acesta să fie,
în locul acestei planete,
în carnea cu această structură.
光の死
Eu mor.
私はあなたのまぶたの下に自分自身を埋めます
最も悲しい墓の中で
ce-a fost vreodată-n lume.
そして神は知ってくださるでしょう
彼の宇宙を
cu-alaiul de lumină și iubire,
sa prăbuşit, captiv în veci,
遊牧民の王子の目に
trimis de umbra nopţii să năruie Lumina.
Mă sting în ochiul tău,
ca sa renasc un foc pustiitor,
când pleoapa-ţi vei deschide.
そして神は知ってくださるでしょう
彼は自分を見失ったことを
şi strălucirea Sa,
când ma lăsat să mor,
遊牧民の王子の目に
trimis de umbra nopţii să năruie Lumina.
Trec în neant,
あなたの炎の視線であること
ce-ncearcă să pârjolească lumea.
そして神は知ってくださるでしょう
că Eu, Lumina Sa
私は火になった
pierzându-mi nemurirea,
遊牧民の王子の目に
trimis de umbra nopţii să năruie Lumina.
吸収
惑星がゆっくりと私を飲み込んでいく
そして銀のくちばし
în jur îmi ţin feştile.
暗い球体
内臓で吸収される
urgiile din mine.
Încerc să mai rămân,
あなたのことを考えることができるように
いつ私が死ぬ体になるのか
când voi trăi prin sânge,
想像する
私たちは別の波だということ
私の柔らかな肉体を忘れるために
de stigma de fecundă.
Mă-nghite-ncet planeta.